Text: Leffe
Vissa människor säger att älvor bara finns i vår fantasi.
De tror att världen bara är det man kan höra, se och ta i.
Men andra vet att sagor och legender inte kan förklaras bort.
I hjärtats djup har de en tro att älvor finns på vår jord.
Aldrig har det skett ett möte mellan människors och älvors sort,
tills en speciell sommar som vi sent ska glömma bort.
Livet ska komma Det forsar fram åt alla håll
Var smörblomma Kommer fram och söker sin roll
Varje litet strå rör solens ljus
Regnet marken når
Och det blir grönare än det var igår
Bin surrar förbi Spindeln silkesnätet spinner
Inte ett moln på skyn Man vet att sommaren vinner
Varje liten knopp, var blomma Kronbladen slår ut
Och årstiden kommer igen Än en gång
Hej, Tingeling! Redo för din första sommar på fastlandet?
Absolut! Det är så vackert här.
Tänk att vi får stanna hela säsongen.
Nå, vad väntar vi på? Kapplöpning!
Brisen blåser lätt och blid Gräset, mattan under dig
Fånga färgerna Värmen känner du
Sparvarna kvittrar gällt Virvlar som en karusell
Nu vet både jag och du
Hej på er.
Sommaren har kommit nu
Där är det. Älvornas läger!
Alla vårar, alla vintrar
För oss hit på älvors vingar
Det är tusen ting Att göra ännu
Sommaren har kommit nu
Hej, Ost!
Sommaren har kommit nu
- Hur var resan? - Inkommande!
- Håll henne rak! - Sakta ner, Bobble!
- Snygg landning, Klanke. - Tack, Bobble.
Grabbar, jag tror att ni har för stor packning.
- Kom, vi går in. - In?
Lägret är inte här ute.
Vi måste gömma oss för människorna.
- Måste vi? - Ja.
Det är därför älvornas läger är här inne.
Cikador, en i taget. Du, du och du. Du, också.
Oj. Det är som hela Älvdalen under ett träd!
Bloss!
Oj! Hundkäxväven ser fantastisk ut.
- Hur går det med vävstolarna? - Bara bra, tack vare dig.
Nästa. Nästa.
- Hur går bimålningsmaskinen? - Som en dröm. Tack.
- Bra. Behöver du hjälp med vagnen? - Nej, tack. Hon går bra.
Okej, kul att höra.
Här är första veckans förråd.
Jag måste sticka. Jag måste leverera älvstoft till de andra lägren,
men vi ses om några dar.
Och Tingeling! Bara lugn. Du hittar nåt att fixa.
Jag hoppas det.
Under tiden måste jag leta borttappade saker.
Vänta, lilla fröken reservdelar.
Du går väl inte till människohuset?
- Finns det ett människohus? - Nej! Jag menar ja, men nej.
- Vi håller oss borta från människor. - Iridessa!
- Tingeling vet väl det? - Definiera "hålla sig borta".
- Det blir en lång sommar. - Sur.
- Vidia är som hon är. - Nej, luften. Den luktar surt.
- Det kan bli storm. - Sluta nu, Silverdagg.
Solen skiner, luften är varm. Det är en vacker dag. Inget kommer...
Tingeling.
Så skönt att vi är här, pappa. Det är precis som jag minns det.
Så klart, älskling.
Titta på bäcken, skogen och ängen!
Jag önskar att det var sommar året runt!
Ja, Lizzy.
Vad gör du här?
Vidia, den är fantastisk! Det är en vagn som rör sig själv!
Den har ingen häst. Allvarligt, titta.
- Ser du en häst? - Nej.
Det är en hästlös vagn! Och vill du veta hur den funkar?
- Inte egentligen. - Jag också.
Jag tror att hjulen där bak rör sig för att den här kedjan snurrar.
Det som snurrar kedjan är nog den här stora...
Jag bryr mig inte. Du borde inte vara så här nära människohuset.
Tänk om de ser oss?
Kan du sluta fladdra runt där inne? Det är allvar!
Vet du vad? Jag tror att den här driver alltihop!
Det är precis därför kastrullälvor inte ska komma till fastlandet.
Säg om nåt händer.
Hände nåt? Du är alldeles blöt.
Säger du det?
Pappa! Kan vi ta ut teet och sconesen
och äta här i trädgården?
- Som en liten picknick. - Inte nu.
Jag måste packa upp och göra i ordning huset.
Titta! Vilken fin fjäril.
Nämen. Helt fantastisk.
Den är så vacker. Vad är det för fjäril?
Av överhuden att döma är det utan tvekan en apatura iris,
men vingarna har två helt olika mönster.
Det är nästan omöjligt.
Det var nog så älvorna målade den.
Älvor målar inte fjärilsvingar,
för älvor finns inte i verkligheten.
Det är klart att de finns. Här har du beviset.
- Färgen har droppat över hela vingen. - Älskling.
Rationella människor tycker att det är dumt att tro på älvor.
- Vingarna är alldeles nya. - Vad gör du?
Puppan måste vara på ängen.
Ängen. Pappa, vänta!
Jag ska dit. Vill du följa med?
Inte nu. Jag måste göra anteckningar.
Min intervju på museet är imorgon kväll.
Ska du tillbaka redan? Vi kom ju just.
Jag vet, och jag är ledsen. Men jag blir bara borta en dag.
Mrs Perkins ser efter dig och jag är tillbaka när du ska sova.
- Lovar du? - Jag lovar.
- Okej. - Duktig flicka.
Kusten är klar!
Kom.
- Jag kan inte flyga. Mina vingar är våta. - Just det, förlåt.
Du får väl gå tillbaka.
Lugn, jag håller dig sällskap. Det kan bli trevligt.
Eller inte. Jag tror jag vet hur vagnen funkar.
Flaskorna med gegga gör så att den går smidigt,
som snigelslem, du vet.
Jag vill inte se jättesnigeln som det kom ifrån.
Här är ert hus, små älvor. Var ni än är.
Det fattas bara en sak.
Men jag har inte kommit på vad gnist-tråden gör.
Hela vagnen kanske drivs med blixtar!
Är det jobbigt med vingarna? Låt mig hjälpa dig.
Om du ägnade mindre tid åt att skapa kaos,
skulle du inte behöva hjälpa alla så mycket.
- Sanningen gör ont, va? - Titta! De här kan vi använda i lägret!
Perfekta för den nya vagnprototypen som jag jobbar på.
Om jag tog två, tre och satte ihop dem,
skulle jag kunna göra ett starkt hjul.
Det är bra att vi går, annars hade jag aldrig hittat dem.
Var är dina knappar?
Jag bär inte människoskräp till lägret.
- Kom! - Kom!
Välkomna älvor
Vi ska inte gå nära människornas hus.
Det här är inget människohus. De är mycket större.
Och det står: "Välkomna älvor" på skylten.
Vem tror du skrev det? Människor!
Älvpost
Du går inte in där.
Säg att du inte går in där! Hon gick in.
Oj.
Tingeling! Ät den inte! Det kan vara en fälla.
Sluta nu, det är säkert.
Jaså?
- Vidia. - Inte så säkert nu, va?
Bra försök, men du skrämmer inte mig.
Oj, den här är fantastisk.
Du vet inte när du ska sluta.
Å, nej. Det kommer nån!
Dörren sitter fast.
Kom igen. Bättre kan du.
- Tingeling! - Undrar vad den delen gör.
Jag menar allvar! Kom ut!
En sekund, bara.
Vidia?
Kom igen, öppna dörren. Du har haft ditt lilla...
Å, nej. Vad har jag gjort?
Det är inte roligt längre.
En älva!
En riktig älva!
Pappa! Pappa!
Pappa!
- Pappa! - Ja.
Vet du vad jag har hittat?
- Kanske senare. - Men, pappa.
- Pappa. - Ett ögonblick.
- Jag håller på med mitt projekt. - Ja, men pappa!
- Pappa! - Snälla Lizzy.
Jag måste lägga till den här viktiga upptäckten i anteckningsboken.
Och här är den.
Är det fjärilen vi tittade på tidigare?
Ja. Vilket vackert exemplar.
Du tar väl inte med den till London?
Jo, naturligtvis. Styrelsen skulle aldrig tro mig
om jag inte visade den.
Nu måste de ge mig intendentposten på museet.
Och som medlem i den vetenskapliga gemenskapen
måste jag dela med mig av viktiga fynd till mina kollegor.
Det är synd på det här exemplaret, men det finns inget annat sätt.
Vad var det du ville visa mig?
Glöm det.
Edwards havregrynsgröt
Var är du?
Nej, mr Twitches. Ut med dig!
Mr Twitches!
Stygg katt! Nej!
Lugn lilla älva.
Mr Twitches stör dig inte när du är där inne.
Stygga katt! Du åker ut.
Tingeling har blivit fångad av människor.
- Nej! - Vad hände? Mår hon bra?
- Mår hon bra? - Vad?
- Vad hände? - Är hon skadad?
Hon gick in i ett litet hus på ängen och kunde inte komma ut.
Dörren satt fast.
Sen kom en människa från ingenstans och tog henne,
men jag vet var hon är. Vi måste skynda oss att rädda henne.
Bäst vi ger oss av direkt!
Tror du att stormen är över snart, Silverdagg?
Nej, den verkar bli starkare.
Vi måste ta oss till Tingeling på nåt sätt.
Vi kan inte flyga i regnet och ängen är översvämmad.
Vi kanske inte måste flyga.
Om vi tar stora löv och syr ihop dem med stjälktrådar...
Geringssågade kvistar till undergolvet.
Ekollon som motvikt.
Snabbtorkande lönnsav som förstärkning.
Vad pratar ni om?
- Vi ska bygga en båt! - Vi ska bygga en båt!
- Fler svamphattar, tack! - Så där.
Den här ska vara där. Den ska vara där. Okej?
Visst, Bobble.
- Fler vasstrån här borta. - Den måste funka.
Ge mig saven. Doppa den så här, så går det snabbt.
Kom igen, vi måste iväg.
Just det. Så ska det se ut!
Den fungerar!
Nu gäller det.
Hallå! Tro...
Tillit...
- Och älvstoft. - Älvstoft.
Kom igen.
Hej.
Du behöver inte vara rädd. Jag är jättesnäll.
Du är så liten.
Din klänning är av blad. Har du gjort den själv?
Jag gillar dina vingar. De är som glänsande spets.
Ditt hår är säkert jättemjukt.
Är du hungrig? Kanske inte. Det gör inget.
Jag gillar inte heller all mat.
Förlåt. Jag är så oförskämd.
Så där.
Vänta! Snälla! Jag ska inte göra dig illa!
Var inte rädd! Jag vill vara din vän!
Jag ska inte göra dig illa. Jag älskar älvor.
Jag har ritat älvor i hela mitt liv. Ser du?
Den ritade jag när jag var tre, men den gröna i förra veckan.
Den är mycket bättre.
Jag har till och med börjat med vattenfärgerna jag fick av pappa.
Är det sant att älvor målar fjärilsvingar?
Jag visste det!
Det här är mina favoritteckningar.
Detta är en vattenälva.
- Det ser man på hennes blåa hud. - Blå?
Och där är en godisälva som bor i ett slickepinneträd.
Bor alla älvor i godisträd?
Inte? Men älvcirklar, då?
Om man går i en
måste älvan uppfylla tre önskningar från sin magiska påse.
Om de inte gör det förvandlas de till en hög utsökt socker,
- och yngre älvor... - Vänta lite.
- ... måste försöka göra dem... - Var får du allt det här ifrån?
Du pinglar när du pratar, som en liten klocka.
Så det är så älvor pratar.
Vad tycker du om mina älvor? Och mitt älvhus!
Det är lite tilltygat.
- Har du gjort det här? - Jag förstår inte vad du säger.
Har jag gjort älvhuset? Ja, det har jag. Tycker du om det?
Dörren sitter fast.
Du är en riktig fixare, va?
Vad heter du? Ting?
Pling? Du heter Pling.
Ting? Pling?
Tingepling? Tingeling.
Vilket fint namn! Hej, Tingeling, jag heter Lizzy.
Låter alla älvor så när de pratar?
Hur lär man sig att vara älva? Går man i älvskolan?
Vem pratar du med?
Min älva!
Så fint. Jag tog med nåt som jag tror att du kommer att gilla.
Det här är mina gamla anteckningsböcker.
Jag valde de jag tror du kommer att gilla mest.
Den om stenar och mineraler är speciellt intressant.
- Finns det en om älvor? - Naturligtvis inte.
Såna här böcker bygger på fakta och vetenskapliga studier,
vilket är motsatsen till dina statyetter och teckningar.
Bara för att du inte har sett en älva betyder det inte att de inte finns.
När man ser så tror man och utan bevis är det bara en saga.
Här är en tom anteckningsbok. Du är begåvad
och du kommer säkert att fylla den med din egen vetenskapliga forskning.
Ja, far.
Om de här läckorna ändå var påhittade.
Du kan komma fram nu.
Tack för att jag fick se din samling, men jag måste nog...
Vill du gå?
Jag önskar att du kunde stanna.
Jag är ledsen.
Okej, jag förstår.
Vi säger farväl.
Vad är det? Kan du inte flyga i regnet?
Du kan stanna här tills det slutar regna.
Jag kan visa dig mitt rum. Vi kan leka med mina leksaker.
Vi kan ha jättekul.
- Vi har kommit över grunden. - Ajaj! Ta ner storseglet!
Tar ner storseglet!
- Trimma seglet! - Trimmar seglet!
- Stor grej rakt fram. Fullt roder babord! - Fullt roder babord!
Jag känner igen vagnen. Håll kursen!
- Ajaj, miss Vidia. Ska bli. - Hoppas att Tingeling mår bra.
Vem vet vilka hemskheter som kan hända henne.
Det här kunde man vänja sig vid.
Visst är det fint? Allt är i din storlek.
Det är parfym. Den doftar blommor.
Min docka. Hon borde sova nu.
Hur gammal är du? Jag är nio.
Gillar du mitt dockhus? Bor älvor i hus?
Vad är älvhus gjorda av?
Det är en spis, men den fungerar inte.
Vilken är din favoritmat? Förutom godis, menar jag.
Jag vill veta allt om riktiga älvor.
Perfekt!
"Vetenskaplig forskning om älvor. "
Vetenskaplig forskning om älvor
Okej. Favoritfärg?
Grön är min favoritfärg också!
Jag borde börja från början. Var kommer älvor ifrån?
Var föddes du?
Det är lite komplicerat, för...
När ett barn skrattar för första gången...
En älva...
Just det. En sekund.
Du såg konstig ut som barn.
Ett barn?
Skrattar?
Ett?
Första?
När ett barn skrattar för första gången föds en älva.
Otroligt.
Det är bara början.
Jag trodde alltid
Trädgårdsälvor hjälper gräset växa.
Att din värld var riktig
Men det är nytt för mig
Att vara här med dig
Djurälvor hjälper skadade djur.
Jag tror knappt det jag ser
En ny värld mot mig ler
Vår och sommar Kärlek och skratt
Ljusälvor gör regnbågar.
Vi lever lyckliga för att
Vi lyser starkare Nu än nånsin
Trädgårdsälvor målar blommor
För du fick mig Att tro på dig
Hökar är fiender
- snabba -läskiga - elaka
Vattenälvor -sätter nya droppar på spindelnät
Mer än bara leken
gör så att vattnet krusar sig
Jag ska leka igen
Hoppas det inte tar slut sen
Du kan bli min vän
Allt jag vet nu Allt jag vet nu
Aldrig släpper du Aldrig släpper du
Vår och sommar Kärlek och skratt
Vi lever lyckliga för att
Vi lyser starkare Nu än nånsin
Naturlig storlek
För du fick mig Att tro på dig
Hör på allihop.
Den här vägen borde leda rakt till människohuset.
Hur långt är vägen från huset, tror du?
Inte så långt. Frågan är hur översvämmad den är.
Smart tänkt.
Vi ska vara optimistiska.
- Vi får tag i Tingeling. - Jag håller med dig.
Vi är nästan framme.
Vi får redan mer fart.
Känner du det? Det går fortare.
Hallå! Vi är på väg mot ett vattenfall!
Heliga grodyngel! Vi måste svänga!
Lossa tygen och gipa seglen!
- Va? - Va?
Lossa tygen och gipa seglen!
- Va? - Vad sa han?
Ta loss repen och vänd seglet!
- Å, nej! - Se upp!
Man överbord!
Fullt roder babord!
Vänd båten!
Floden tar slut!
Det är okej, vi behöver bara lite.
- Ta tag i mina fötter, Rosetta. - Va?
Håll i er! Vi åker rakt ner!
Å, nej!
Håll i er!
- Vem lever? - Inte jag.
Inte jag heller. Jag hittar inte pulsen! Den är borta!
Jag säger er... Okej, jag mår bra.
Förlåt!
Det verkar som om vi måste gå.
- Men... Gå vart? - Vi kan vara var som helst.
Allt ser likadant ut härifrån.
Vi vet inte vilket håll vi ska gå åt.
Klanke! Var hittade du den?
Jag vet inte. På marken. Är det din?
Jag vet var vi är.
Det här är så fascinerande. Tack.
Jag visste inte att älvor ändrar årstiderna.
Jag trodde att det hade att göra med jordens axellutning
- när den snurrar runt solen. - Det är vad vi ville att ni skulle tro.
Jag tror att vi har gått igenom allt. Hoppas att pappa blir imponerad.
Och nu till avslutningen.
Älvornas land: Älvdalen.
Det funkade! Jag längtar efter att visa den för pappa.
Mår du bra?
Förlåt. Ja, vi visar din pappa.
Regnet verkar lätta.
Du kanske kan ta dig hem till dina vänner nu.
Den här kanske hjälper.
Ja.
Vilken smart liten fixare.
Ta hand om dig.
Jag glömmer dig aldrig.
Skynda dig. Regnet kan komma tillbaka.
Hej då.
Och jag glömmer aldrig dig.
- Titta, pappa! - Inte nu.
Jag har händerna fulla nu.
Jag gjorde den till dig. Den är som din anteckningsbok.
- Den är fylld med fakta. - Det låter underbart,
men det är katastrof här.
Jag kan inte titta nu.
- Men det är en anteckningsbok... - Jag har inte tid.
Jag måste lösa problemet med läckorna
innan de förstör mitt arbete.
- När kan du titta på den? - Jag vet inte. Kanske senare.
Det säger du alltid.
Tingeling!
Du kom tillbaka! Jag är så glad att se dig.
Pappa har inte tid att se boken.
Jag tror att jag kan fixa det.
Är du säker på att vi går rätt?
Ja. Tingeling och jag gick här. Jag måste bara hitta vägen.
Vägen? Vilken väg?
Den vägen!
Det är ingen väg. Det är en gyttjeflod.
Jag antar att vi måste hitta en bro.
Eller vara spontana och hoppa i.
Det är inte djupt. Vi kan gå över.
Nej. Jag gillar inte gyttja.
- Men du är en trädgårdsälva. - Ironiskt, va?
- Rosetta! - Rosetta!
Okej. Jag kommer.
Det är geggigt.
Hon sitter fast!
Jag kommer loss själv.
Okej.
Ta nåt som jag kan ta tag i.
- Klanke, räddningsverktyg. - Okej, Bobble. Räkna med oss!
Okej. Vi gör ett försök.
Känner du? Hon börjar lossna.
Jag tror inte det.
- Skynda på! - Dra! Dra!
Dra!
Hallå? Är det nån därute?
Är nån där?
- Ta den här! Skynda! - Skämtar du?
Lita på mig. Och håll i er.
Okej.
Vi har...
- ... räddningsverktyget. - Ni skrämde kronbladen av mig!
Har vi missat nåt?
"Vilken fin teservis. Jag är väldigt imponerad. "
Sen säger jag: "Å, tack, Tingeling.
"Så vänligt. "
Håll ut lillfingret så här
och det är så man gör på en riktig tebjudning.
Godnatt.
Så där...
Jag går och lägger mig.
Det finns inte tillräckligt med timmar på dygnet.
Godmorgon. Har du sovit gott?
Jag sov inte, men det gör inget.
Gå ner till din pappa.
- Lizzy? - Ja, pappa?
Godmorgon, älskling. Det verkar ha slutat läcka.
Jag ville bara se så att allt var okej här.
Ja. Bara bra. lnga läckor. Så...
Konstigt. Som om de hade tätat sig själv.
Det regnar fortfarande.
Jag kan inte förstå hur det har gått till.
Det måste finnas en förklaring som jag inte kan komma på.
Du kommer säkert på det.
- Då går vi. - Kanske i din studio.
Du tänker bäst där. Lycka till.
- Lek snällt. - Ja, så klart. Hej då.
Det var nära ögat.
Vad gör du? Det här är din chans.
Var det därför du tätade läckorna?
Så att han kan umgås mer med mig?
Jag ville verkligen visa honom det här.
Okej, jag går.
Eftersom du har mer tid,
kanske jag kan visa min vetenskapliga forskning.
- Fjärilen. Den är borta! - Va?
Apatura irisen med det oregelbundna vingmönstret.
Jag skulle visa den på museet ikväll.
Det var min stora chans och nu är den borta.
- Har du släppt ut den, Elizabeth? - Nej.
Det var inte jag.
Och eftersom det inte var nån annan i huset
finns det bara en logisk förklaring.
- Det måste ha varit du. - Det var inte jag.
Du får en chans till. Säg sanningen.
Jag skulle kunna berätta, men du skulle inte tro mig.
Då så. Gå till ditt rum, unga dam. Jag är väldigt besviken på dig.
Jag tänkte just att om Tingeling var här
- skulle det inte vara så tyst nu. - Det har du rätt i.
Okej. Vem är jag?
Exakt rätt nyans!
Det är mycket liv i den kastrullälvan.
Helt säkert. Jag fattar fortfarande inte att hon blev tillfångatagen.
Det liknar inte henne att bli överraskad på det sättet.
- Undrar vad som hände egentligen. - Det får vi snart reda på.
Ja. För varje litet steg kommer vi närmare Tingeling.
Hon berättar vad som hände.
Det är en sak jag måste berätta.
Det var mitt fel att hon blev fångad!
Jag smällde igen dörren för att ge henne en läxa.
Jag försökte få ut henne, men dörren satt fast.
Jag försökte, men det gick inte och nu är hon och alla vi i fara.
Jag är så ledsen.
Älskling, det är inte ditt fel.
Vi vet att Tingeling ofta råkar i trubbel på egen hand.
Tänk om du inte hade varit där.
Jag vet inte vad jag ska säga.
- Vad sägs om tro... - Tillit...
- Och... - Och...
Och älvstoft.
- Och älvstoft! - Och älvstoft!
Når du?
- Nästan. Bara lite till. - Jag hjälper dig.
Okej. Ser du nåt?
Nej! Det är en stor byggnad i vägen.
Byggnad. Det är ett hus. Det är rätt! Vi fann det!
- Vad fann vi? - Hus! Bort med dig.
- Förlåt. - Jag har tappat känseln i benen.
Det spelar ingen roll vad jag säger. Han kommer aldrig att tro mig.
Jag är så ledsen.
Jag är glad att du är här.
Du är min bästa vän.
Jag önskar att jag var en älva som du.
Då kunde jag hjälpa blommorna blomma, prata med djur
och flyga runt med de andra älvorna hela tiden.
Det hade varit kul.
Vart ska vi?
Vad händer där uppe?
Jag skulle presentera det för museet ikväll.
Nu är fjärilen borta.
Oj! Jag... Jag flyger!
Titta på mig! Jag är en älva!
Kusten är klar!
- Förlåt. - Försiktigt.
- Det är mitt öra. - Förlåt.
- Det är näsan. Försiktig.
- Förlåt. - Kan inte se!
Okej. Hon är på övervåningen. Flickan har henne i en bur.
En bur?
Det finns också en stor människa i huset
som inte gillar bevingade varelser. Han nålar fast dem i montrar.
- Underbart. Nåt mer? - Ja. Katten.
Katt? Vilken katt?
- Den katten! - Den katten!
Vinka, du är ju djurälva. Vad ska vi göra?
- Vinka? - Fly!
- Våra vingar är blöta. - Och vem vet när de torkar?
Okej, spring!
- Klanke! - Kom!
- Klanke! - Det gick bra.
Vi måste till trappan. Några idéer?
Om vi bara kunde bygga en bro eller nåt.
- Där har vi det! En bro! - Hallå, allihop.
- En bro av vad? - Hallå!
Klanke! Du är ett geni!
Det var inget.
Okej. Nu gör vi det.
- Vi behöver fler tallrikar. - Börja skicka upp dem.
Ajaj! Här kommer de!
Nu kommer det fler. Hallå!
Här kommer en full tallrik!
Nej, nej, snälla.
Akta er!
Tillbaka!
Rosetta! Är det här det jag tror det är?
Ja, det är det. Kattmynta!
Hämta Tingeling, så tar vi hand om katten!
Okej!
- Lizzy! - Jag kommer!
- Lizzy? - Nämen hej. Kan jag hjälpa dig?
- Vad är det som pågår? - Inget.
Inget? Det lät som en elefanthjord marscherade här uppe.
Titta på rummet. Som om en cyklon hade gått igenom det.
- Det är inte så illa. - Inte?
Dina böcker över hela golvet, leksaker överallt
och gardinerna är sönderrivna. Vad?
Hur hamnade fotavtrycken i taket?
Det här är bara för mycket.
Ett sånt här raserianfall är oacceptabelt.
Det var inget raserianfall!
Hur gick det här till, då? Sanningen den här gången.
Om jag säger sanningen kommer du ändå inte att tro mig.
Sanningen.
Jag flög. Min älva visade mig hur man gör.
För Guds skull. Har din påhittade älva gjort det här?
Du måste sluta med sånt nonsens.
Det är inte nonsens. Det är sanningen!
Har du en riktig älva i ditt rum?
Ja! Och jag kan bevisa det.
Se bara på vår forskning.
Är det det här du har gjort?
Här ska man skriva fakta, inte sagor.
Men det är fakta.
Jag förstår mig inte på de här dumheterna. Du är så begåvad.
- Varför slösa bort den? - Kan du inte bara tro på mig?
Jag tror på det verkliga
och det är dags att du gör detsamma.
Vänta!
Det är svårt för dig att förstå,
men det är sagor alltihop.
- Nej, de finns på riktigt! - Slutpratat.
Men pappa!
Det...
Ser du? Jag sa ju det. De är riktiga!
Det är okej. Hon gör dig inte illa.
Den är fantastisk!
Visst har hon fina vingar?
Ja. Mycket lik Apoidea. Eller odonata.
Se på kroppsdelarna i proportion till skallen.
- Fascinerande! - Visst är hon underbar?
Hon är en evolutionsmutation.
Hon är ingen insekt, hon är en person.
- Exakt! - Tingeling!
Det är århundradets upptäckt!
Akta dig!
- Vidia? - Akta dig!
Jag måste ta den till museet med en gång.
Nej!
Snälla, vänta!
- Du får inte! - Jag har inte tid.
Styrelsen väntar bara till kl. 21:00.
Gå in i huset igen.
Lugn. Mrs Perkins kommer snart.
Förlåt!
Min pappa tar din vän till stan!
- Steg, steg. - Steg, steg.
- Tingeling? - Tingeling!
Titta, det är dina vänner.
- Skynda dig. - Precis. Duktig kisse.
Lizzys far fångade Vidia i en burk när hon räddade mig.
- Vi måste skynda oss att rädda henne. - Nu börjas det igen!
- Hur kommer vi dit? - Ja, det regnar fortfarande.
Vi kan inte flyga i regnet, men jag vet en som kan.
Jag är rädd.
Att flyga runt i mitt rum är en sak, men att flyga ända till London...
Är det så lätt?
Okej. Jag ska vara modig.
Okej, älvor. Vi behöver allt älvstoft vi kan få.
Flickan har en lång resa framför sig.
Ombord!
Redo?
Hoppas att det funkar.
Förlåt, älvor.
Försiktigt!
Hej, mrs Perkins. Hej då, mrs Perkins.
Hej då, lilla vän. Flyg snart tillbaka.
Bra idé.
Förlåt!
Ur vägen!
Där är han!
Jag hinner inte med. Han kör för fort.
Tingeling! Nej!
Nej, nej! Kom igen!
Snälla, låt dem vara kvar.
- Pappa! - Vad i hela friden?
Stopp. Ta inte in henne dit!
Det... Det är omöjligt.
Lizzy. Du flyger.
Ja, det gör jag.
Men hur? Hur gör du?
Mina vänner visade mig hur man gör.
Jag... Jag förstår inte.
Du behöver inte förstå.
Du ska bara tro.
Jag tror.
Jag tror!
Pappa!
Jag är så ledsen.
Jag ska aldrig tvivla på dig igen.
Vidia!
- Vi åker hem. - Men hur?
Tänk glada tankar.
- Lyft armarna och sparka med fötterna. - Försiktigt!
Jag tror jag kan nu. Ja! Jag flyger!
- Du flyger! - Det här är roligt. En sekund, bara.
Det är en sak som jag alltid har velat göra. Följ mig.
- Hej, Tingeling. - Hej, Vidia.
Har du varit på ett sånt här förut?
Ja. Det är ganska kul.
- Vad gör man? - Det är lätt. Man plockar upp den.
- Så här? - Ja. Sen håller man fram den.
- Okej! - Sen tar du upp lillfingret, så här.
Sen säger du: "Ursäkta mig, miss, kan jag få lite te?"
Naturligtvis, miss Tingeling. En kopp nybryggt te.
Du får också en, så klart. Det är ju en tebjudning.
Kan jag få en kopp, miss Griffiths?
Naturligtvis, doktor.
- Så gärna. - Tack.
- En sockerbit eller två? - Jag tar tre.
Pappa!
Tack.
- Visst är det här trevligt? - Finns inget bättre.
Men att ringa i Big Ben kommer på andra plats.
- Jösses. - Smaskens.
Tänk det inte ens.
Var var vi? Ja.
"Älvor har många magiska förmågor. De kan prata med djur,
"få blommorna att blomma, skapa varma sommarvindar. "
Vilken fin teckning.
"Och vissa uppfinner smarta små prylar. "
Du hittade nåt att fixa ändå.
Ja. Jag gjorde väl det.
"De ändrar årstiderna och hjälper naturen på många sätt. "
"Men deras bästa förmåga är att de kan vara ens vän. "
Vinden blåser molnen bort
Jag vill säga allt så fort
Vill ej att dagen vi fått ska ta slut
Sommaren har kommit nu
Aldrig himlen var så blå
Allt så rent att titta på
Bara jag och bara du här ännu
Sommaren har kommit nu
Ta min hand som då
Säg aldrig hej då
Uppe i det blå
Lämnar jorden så
Jag klarar mig
Om jag är med dig
Vår och sommar Kärlek och skratt
Vi lever lyckliga för att
Vi flyger högre Nu än nånsin
För du fick mig
Att tro på dig
Lilla stjärna där
Jag vet vem du är
Du är alltid här
Var mig alltid när
Glittra i mitt öga
Lys upp himlen höga
Vår och sommar Kärlek och skratt
Vi lever lyckliga för att
Vi flyger högre Nu än nånsin
För du fick mig
Att tro på dig
Och mig
Höst och vinter Kärlek och skratt
Vi lever lyckliga för att
Vi flyger högre Nu än nånsin
För du fick mig
Att tro på dig
Ja
Ta min hand som då
Säg aldrig hej då
Text: Leffe